Хафез
Жесток е моят жребий…

Превод от персийски (фарси): Йордан Милев, 1969

chitanka.info

Жесток е моят жребий — трънлив и стръмен път, —

потиснат съм пред всички — с надменност в свойта гръд.

И само къдри черни, над мен разлели дъх,

ме карат да забравя на робите страхът.

Какво в небето става, виж в моите очи!

До сутринта се взирам на космоса в светът.

И чашата, наситен, целувам след това…

Ах, много земни тайни се крият в този съд.

Ръце, благодаря ви, напук на слабостта,

че никога не взехте на силата гнетът.

О, този, дето с вино пристигаше при мен,

с най-висша справедливост аз настаних в стихът.

Макар да има сълзи във твоите очи,

не ще ми ти помогнеш да стана от прахът.

Не ме кори, че плача със кръв за всичко аз,

като оцет е кисел на моя свят делът.

Да е пияна, нека, главата на Хафез —

но тя е мойта вяра, над грижите ми — съд!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.